- Kom igjen, Jack! - Nei igjen, Daniel.
Det må ikke være permanent.
Jeg lot deg ikke dra tidligere.
Hvorfor skal jeg ombestemme meg nå?
Fordi...
Klarer du bedre enn det?
Noen må kunne oversette antikkisk.
Jeg er den mest kvalifiserte til dette oppdraget.
Som er grunnen til at du skal bli igjen.
Fordi jeg slutter hvis jeg ikke får dra.
Du kan liksågodt holde pusten. Det har du ikke gjort på en stund.
- General! - Jack!
- Jeg gikk bare inn, håper det går greit. - Selvfølgelig. Velkommen.
Takk.
- Savner du stolen? - Ja, faktisk.
- Vil du ha den tilbake? - Ja, faktisk, det vil jeg.
Min nye er bare ikke den samme.
Det var ikke akkurat det jeg mente.
- Dr Jackson. Godt å se deg igjen. - Takk det samme. Vi savner deg her, sir.
Så, hva skyldes denne æren?
Jeg kom for å spørre om du ville vært interessert i å bli med til Atlantis.
- Gjorde du? - Gjorde du?
Han er den mest kvalifiserte på planeten,
og den befalshavende trenger noen som kan oversette antikt.
- Virkelig? - Med respekt å melde, sir.
Jeg tror du burde si til befalshavende at jeg trenger Daniel her.
- Det gjorde du nettopp. - Det gjorde jeg. Gjorde jeg?
- Du, sir? - Ja.
Anmodning avslått. Dr Jackson, du blir med meg.
Jeg skal få stolen sendt til Washington. Du kan skrive ut en ny.
Det skal jeg, sir.
Vi drar i morgen. Jeg tar med meg Walter også.
- General. - Velkommen ombord.
Takk nok en gang, sir.
Mine motiver var helt egoistiske, dr Jackson.
Vi har ikke hørt fra Atlantis-ekspedisjonen siden de først dro.
Vi aner ikke hva vi vil finne i Pegasus.
Din kunnskap og ekspertise vil være uvurderlig.
- General, hvis jeg får spørre... - Hvorfor drar jeg?
Du kunne valgt hvem som helst til å lede dette.
Jeg satt og så dere dra på mange eventyr i løpet av årene.
Det er bare det at jeg trodde at da du ble erstattet,
så hadde du i tankene å pensjonere deg.
Og så ledet jeg Prometheus mot Anubis' flåte.
Det fikk deg interessert.
Det var derfor jeg tok jobben som sikkerhetssjef.
Så kom denne muligheten. Presidenten gav meg ansvaret,
så jeg kunne velge noen til å lede oppdraget.
Så hvorfor ikke velge seg selv?
Som jeg sa. Jeg sendte mange ut på oppdrag gjennom årene,
og mange kom ikke tilbake. Jeg ønsker å lede denne selv.
- Vi har aldri latt noen igjen, sir. - Og det skal vi ikke nå heller.
Den siste mottatte MALP-fjernmålingen fra Atlantis
viste et lukket rom med pustbar luft.
Slutt! Du er patetisk.
Nå går vi ut i fra at ekspedisjonen
fant Den tapte byen og klarte å sette opp en hovedleir her.
- Beklager. - Dr Novak?
Den asgardske hyperfartsmotoren er fullt operativ, sir.
Takk. Dr Jackson.
Jeg beklager. Hva snakket jeg om?
Du går ut i fra at Den tapte byen er målet for denne ekskursjonen.
- Vennligst ignorer meg. - Det er vanskelig.
- Er du uenig, doktor? - Vel, så vidt vi vet
fant Atlantis-laget en annen utpost som den på Antarktis.
Den kan være på en måne eller på bunnen av et hav.
Som er grunnen til at vi drar, trenger de hjelp...
Hvis de i det hele tatt er i live.
Grunnen til at de ikke har kunnet kontaktet jorden,
er forhåpentligvis at de ikke har funnet en brukbar kraftkilde.
Fra informasjon samlet på antikkutposten på jorden,
har dr Jackson og hans lag funnet målet vårt i Pegasus-galaksen.
Som er her.
Helvete!
- Dr Novak. - Dr Jackson.
- Daniel. - Kall meg Lindsey.
Unnskyld at jeg motsa deg under orienteringen.
Ikke unnskyld deg, du hadde rett.
Det at vi ikke har hørt fra Atlantisekspedisjonen siden de dro,
er et dårlig tegn.
- Har du forsøkt å holde pusten? - Jeg har prøvd alt.
- Ja, det fungerer ikke for meg heller. - Jeg har vært sånn siden jeg var barn.
Det kommer når jeg er redd,
men så ille har det ikke vært siden doktordisputasen min.
Jeg er ikke så flink til å takle stress.
Det er grunnen til at jeg ikke ble med første gang.
Det kommer nok til å gå bra.
General Hammond sier at du er veldig flink i faget ditt.
Takk.
- Hva er i veien? - Jeg vet ikke?
Greit.
Vi mottar noe som virker som et nødsignal.
- Hvor er vi? - Vi er fortsatt i Melkeveien.
- Spill det på nytt. - Ja, sir.
Hjelp. Søker assistanse...
Fungerer ikke... Mistet kraft til... Gjentar, strandet og...
- Hun høres ut som et menneske. - Hva tror du?
Vi må sjekke dette, selv om jeg ikke liker forsinkelser.
Hvor langt unna er det?
Det er bare 50 lysår av kurs til posisjonen meldingen kommer fra.
Vi kan være der om 20 minutter.
- Sett kurs dit. - Ja, sir.
Sett skjold til maks styrke. Armer våpnene.
Ser ut som en al'kesh og et lasteskip.
Sensorene indikerer at de har fått store skader.
Nødsignalet kommer innenfra al'keshen.
Jeg skjønner det ikke.
Et menneskenødsignal fra et goa'uld-skip. Det gir ingen mening.
- Enig, sir. Det kan være en felle. - Jeg vet det ser mistenkelig ut,
men hva hvis det var et opprør på et av de skipene?
Det kan være menneskefanger som trenger vår hjelp.
- Åpne en linje. - Ja, sir.
Dette er general George Hammond på det jordiske fartøyet Prometheus.
Vi svarer på et nødsignal og er klar til å assistere dere.
Vi kan transportere en sensorenhet ombord
for å finne ut om luften kan pustes.
General, en al'kesh kan være et verdifullt skip.
Selv om det ikke er overlevende må vi finne ut om det er romdyktig.
Er det det, bør vi berge henne.
- Ta et lag. - Ja, sir.
Prometheus, dette er SG-3. Vi er ombord.
General, vi ser store skader fra energivåpen.
Vi har en jaffa.
- Greit. - Sir, her borte.
Rettelse, fire jaffa.
Det ser ut som de har hatt en liten ildstrid.
Fortsatt ingen livstegn. Vi er på vei til broen.
Prometheus, noen har nettopp aktivert...
- Oberst Reynolds, gjenta. - Sir, ringene våre aktivertes nettopp.
Sikkerhetslag til ringrommet i nivå fire. Bilde på skjermen.
- Steng det av. - Kontrollene reagerer ikke, sir.
Flysoldat.
Det hjelper ikke, sir. Ringene vil ikke aktiveres.
- Sikkerhetslag, avmelding. - Alle kommunikasjonssystem er nede.
Sett i gang nødsstengning.
Jeg kan ikke, sir. Det kan muligens gjøres fra motorrommet.
Gjør det.
Det var ikke meg, sir.
La oss få dem ut derfra.
Kan vi følge etter dem?
Motorene og våpnene virker ikke, og kontrollene svarer ikke, sir.
- Det ser ut som vi er immobile. - General, jeg gjorde nettopp en telling.
Daniel Jackson er fortsatt ombord på Prometheus.
Pokker.
- Går det bra med deg? - Hodet mitt føles som det vil sprenge.
Men hikken min er borte.
- Hva trenger du, sir? - Jeg trenger dette skipet operasjonelt nå.
Ja, sir. Takk.
Det virker som vi er heldige for at luftfiltreringen virker, sir.
- Hvor mye tid tror du vi har? - Vanskelig å si.
Noen sekundære systemer virker, inkludert noen kortdistanseskannere.
Skanninger av lasteskipet indikerer at det er i verre stand enn dette.
Rart, ikke sant?
At en goa'uld super-soldat ville tatt seg slik bry med å la oss leve?
Hvordan går det?
Det er visst bare meg og deg her.
Det er litt rart, er det ikke?
For våpenet jeg skjøt deg med, burde ha drept deg.
Enda rarere er det at dere vanligvis ikke tar fanger heller.
Det pleier å være "drep først, og..."
Nei, det er stort sett det. Bare drepingen.
Jeg skal bare snakke til meg selv litt,
for du kommer ikke til å snakke med meg.
Ikke at dere er veldig snakkesalige, men...
Du kan være nyttig.
Greit, nå gjør vi framgang.
- Hvor er alle de andre? - Jeg transporterte dem til al'keshen.
Vel, du tok vare på feil fyr for jeg vet ikke noe om dette skipet.
Men du er veldig attraktiv.
Hva?
Hei, storegutt.
Jeg er smigret, men du er ikke min type.
Jeg er mer enn litt skremt over at jeg kan være din type.
Nei, du trenger ikke gjøre det! lkke! lkke!
lkke vær redd. Jeg skal ikke skade deg.
- Takk Gud! - Ikke så mye, håper jeg.
Jeg vil sende en langdistansemelding med kommunikasjonssystemet.
- Det vet jeg ingenting om. - Du lyver.
Sånn generelt sett? Nei. Jo, jeg prøver å være ærlig,
men av og til glipper en liten hvit løgn ut av meg.
Skal jeg blåse på?
Nei. Bare ikke gjør det igjen.
Hør, hvis jeg visste hva det er du vil ha meg til å gjøre,
hva får deg til å tro jeg ville fortalt det?
Hvordan kan du stjele et skip når du ikke vet hvordan det virker?
Jeg fikk underromssmotorene til å virke.
Ja, det gjorde du.
Vil du jeg skal tro du ikke vet hvordan skipet ditt virker?
Hør, jeg heter Daniel Jackson. Jeg er arkeolog og historiker.
Jeg studerer gamle kulturer, fortidens historier, gamle sivilisasjoner.
- Har du hørt om jorden? Om tau'rier? - Nei.
Vi skulle redde noen venner av oss som var fanget...
Jeg bryr meg ikke.
Hør, dette er ikke nødvendig...
"Kan jeg få skipet?" "Nei." "Greit. Samtale over."
KOMMUNIKASJONSSYSTEM: AKTIVT
Da er vi i gang.
Tenat O'Voran.
Tenat, dette er Vala, vennligst svar hvis du kan høre meg.
Jeg har klart å skaffe et større og bedre fartøy enn jeg hadde håpet.
Tenat, får du denne beskjeden, vil jeg beklage forsinkelsen
og vi møtes på den avtalte posisjonen om én dag.
Vala ut.
Nå, om hyperromsmotoren...
Oberst. Doktor.
Jeg har overført all kraft til skjoldene inntil videre,
men når det kommer til motorene...
Kontrollene til både underroms- og hyperromsmotorene er ødelagt.
Det ser ut som de har blitt sabotert.
- Kan de repareres? - Nei, vi trenger nye.
Jeg tenkte på lasteskipet, sir.
Harriman sier det er minimalt med luft der.
Så vidt nok til én person en kort stund.
Og hvis vi ikke får nye krystaller? Beklager, bare skyt meg.
- Jeg kan dra dit, sir. - Nei, jeg drar.
- Med respekt å melde... - Noen tok skipet mitt.
Jeg vil ha det igjen.
TILGANG AVVIST
- Tilgang er begrenset med en kode. - Ja, synd.
- Er det varmt? - Ja.
- Jeg kan hjelpe. - Jeg kjenner ikke koden.
Slik. Er det bedre?
- Du er en goa'uld. - Nei, men jeg var en gang vert for en.
Som vil forklare naquadah i blodet ditt
som lar deg bruke goa'uld-teknologi.
Og hvordan jeg kan raskt lære meg å fly dette primitive skipet.
Ja, så primitivt at jeg lurer på om det var verd bryet.
I dette tilfelle er det størrelsen det kommer an på.
Faktisk er det alltid slik.
Fortell meg koden.
Vær så snill.
Jeg vet ikke hva den er.
Greit.
- Hvor mye tid har vi? - Jeg tipper noen minutter.
- Eller kanskje mindre. - Sir...
Ikke ett ord til, oberst.
- Gjør det nå. - General.
Brekk et bein.
- General? Kan du høre meg? - Jeg er her i maskinrommet.
Åpne det tredje panelet nede på den midtre søylen.
Det er gjort.
Du vil ha den blå. Den burde være midt på panelet.
Jeg har den.
Ett panel over burde du se en klar en.
Det er vanskelig å se. Lyset virker...
Noe...
- General, kan du høre meg? - Det har bare gått to minutter.
Det var en ildstrid ombord.
- Hvis systemene ikke gjenvinner luften... - Hva?
Stavskudd slipper ut karbondioksid i lukkede områder.
General. General, sir?
Puster han?
Han kan trenge munn-til-munn.
Glimrende. Godt du våknet, sir. God jobb med krystallene også.
Få skipet i gang.
- Hva sa han? - Han sa: "Få skipet i gang."
Kom igjen, general. La oss få deg opp.
SETTER HYPERFARTSKURS
Mye bedre.
Legg fra deg våpenet, gå vekk fra kontrollene.
- Jeg likte deg bedre bundet. - Mot veggen. Slipp våpenet.
- Denne drakten beskytter mot zat-skudd. - Hva med hodet ditt?
Du burde fortsatt få meg til å ta den av.
Jeg burde snu skipet først.
Hvis jeg hadde fanget meg ville ikke det vært min første prioritet.
Vel...
- Hva skjer? - Jeg la inn nye tilgangskoder,
så bare jeg kan bruke navigasjonssystemet.
- Gjør det om. - Hør, hundrevis av liv er i fare.
Jeg prøver å redde de siste av mitt folk, skipet er siste håp.
- Hadde du nevnt det til å begynne med. - Ville det hjulpet?
Hør, som jeg sa før jeg ble frekt avbrutt,
var vi også på et redningsoppdrag.
- Hva? - Et skip dukket nettopp opp på radaren.
Det er en al'kesh.
Denne kvadranten er full av goa'ulder. Det er sannsynligvis ikke dine venner.
Jeg sørget for at skipet ikke virket da dere dukket opp.
Vi får se.
Vi må ta opp skjoldene og armere våpnene.
La oss anrope dem først.
Du slo meg.
Ja, jeg vet, vi kunne jo bare hatt sex i stedet.
- Går det bedre, sir? - Ja. Takk skal du ha.
Vi har nådd igjen Prometheus.
- Bra jobbet. - Det var Novak, sir.
De svarer ikke på anrop, sir.
- Er vi ferdige? - Jeg er.
Du er gal.
- Våpen? - Armert. Vi er innen rekkevidde.
Sikt på de bakre drivmotorer. Gjør henne immobil.
Hun gikk nettopp til hyperfart.
Nydelig.
Jeg ser deg.
- Var det gøy å ta av klærne mine? - Det var din idé.
Nei, jeg mente da jeg var bevisst,
slik at jeg kunne distrahere deg og sparke deg i hodet.
- Jeg hadde øynene lukket. - Helt sikkert.
Så, hvor er vi på vei?
Jeg sa det til deg, for å redde folket mitt. Kan du slippe meg ut herfra?
Nei.
Jeg har ikke spist på flere dager.
Kan du fortelle meg hvordan jeg kan få tilgang til navigasjonssystemet?
Det er ikke snilt å la fanger sulte i hjel.
Kom igjen, Daniel, du har sett meg naken, du kan i det minste lage meg en middag.
Er du ikke sulten?
Nei.
Takk.
- Vet du hvem tok'raene er? - Ja.
For ti år siden startet en tok'ra et opprør på hjemplaneten min.
Folket gjorde opprør mot den herskende goa'ulden.
Og når jaffaene hadde blitt overvunnet,
ble goa'uldene fanget levende, torturert og slått i dagevis.
Jeg var verten dens da.
Folket skjønte ikke at det var symbioten
som hadde hersket over dem med jernhånd.
Jeg tror tok'raen følte seg ansvarlig.
Han reddet meg, fjernet goa'uld-symbioten
og pleiet meg til jeg var frisk.
Du sa at folket ditt var i fare nå.
Det var bare et spørsmål om tid før en annen goa'uld dukket opp.
En systemherre kalt Camulus. Det var da tok'raen forsvant.
Folket nektet å overgi seg. Camulus beordret dem utslettet.
Vi hadde flere skip. Troppetransporter, lasteskip, al'kesher.
Mange ble reddet, flydd til en beboelig måne i systemet.
Og skipene tok flere turer
før de fleste ble avskåret og skutt ned.
Camulus visste ikke det var overlevende, så vi var trygge.
Det eneste problemet var at månen ikke hadde en stjerneport.
Så dere var fanget.
Vi hadde bare noen få skip igjen. Ikke nok til å transportere alle.
Det var ikke et problem, Camulus var ikke interessert
i de andre planetene.
Han etterlot en liten styrke for å vokte stjerneporten.
Vi brukte skipene for å holde oss oppdatert
og til å stjele forsyninger og teknologi.
Du vet at Camulus er borte nå. Han ble slått av Ba'al.
Og Ba'als styrker gjennomsøker alle beboelige verden i Camulus' områder.
Skipene hans er overalt.
Det er bare et spørsmål om tid før vi blir funnet.
Så i desperasjon forsøkte dere å stjele skipet.
Det ble skadet i ildstriden.
Jeg håpet at et av skipene mine ville svare på nødsignalet.
Du forstår nok hvor heldig jeg følte meg da dette dukket opp.
Det er stort nok til å redde alle og ta dem til en verden langt unna.
Fri fra goa'uldene.
- Du trenger ikke holde meg innesperret. - Jeg tror jeg må det.
Hvilken forskjell gjør det?
Skipet flyr automatisk til hjemverdenen min. Du kan ikke stoppe det.
Når jeg kommer til dit, vil jeg forklare situasjonen.
Kanskje vi kan finne en løsning.
De vil ikke stole på deg. Du må la meg snakke med dem.
Nei.
Daniel.
Dette er ille.
Vala, dette er Tenat, vi ser deg på sensorene.
- Ja, hei. - Hvor er Vala?
Hun er her, hun er bare indisponert akkurat nå.
Hun sa ikke at hun samarbeidet med noen.
Nei, hun gjorde vel ikke det.
Jeg innser at jeg skylder deg en forklaring. Det er en lang historie.
Vi vil høre den personlig og inspisere fartøyet ditt.
Det er bra, for vi er visst på vei til å lande.
Vi møter deg på den avtalte posisjonen.
Greit. Vi snakkes der.
Vil du vite sannheten? Jeg skal fortelle deg sannheten.
Daniel, er du der?
Jeg håper du kan høre meg.
Planeten vi landet på, er ikke hjemverdenen min.
Uansett hva du gjør må du ikke gå ut der.
- Heisann. - Hvem er du?
Navnet er Solo, Han Solo.
- Hvor er Vala? - Hun er inni skipet.
- Vi vil bare handle med Vala. - Handle, ja nettopp.
Ikke det at jeg er overrasket. Jeg ser ikke overrasket ut, gjør jeg?
- Hva? - Det var bare det at jeg ventet
noen flyktninger som trengte transport.
Menneskeflyktninger.
Ikke at det er noe galt med dere, så vidt jeg vet.
Vi har naquadahen.
- Raffinert rent nok til våpenproduksjon. - Å, så fint.
Det var prisen vi ble enige om.
Dette skipet er veldig stort, men vi kan ikke...
Vet du hva? Dette har vært en stor misforståelse.
Uansett hva dere har, kommer jeg ikke til å selge skipet.
Vet dere hva? Det er ikke nødvendig.
Vi hadde en avtale. Vi må ha skipet.
- Goa'uld-glidere! Tåpe, dere ble forfulgt! - Selvfølgelig.
Vet dere hva? Det hadde vært hyggelig å prate, men...
Daniel, hva skjer?
Vi blir angrepet av glidere. Fortell meg hvordan jeg kan få tilgang.
- Slipp meg ut, så hjelper jeg deg. - Nå tuller du!
- Slipp meg. Ikke prøv deg på noe. - Hva gjorde du med kjøperne mine?
- Vi snakker om det senere. - Og naquadahen?
- Raskere! - Aner du hva det er verd?
Hvorfor...
Greit, få opp skjoldene våre.
SKJOLDSTATUS: AKTIV
Hva venter du på? Gå til hyperfart.
Jeg kan ikke, det virker ikke. Vi har allerede tatt for mye skade.
Vi har en innkommende al'kesh. Armer våpnene.
Skjoldene bryter sammen.
SPORING... MÅL: LÅST
Skjoldene våre er nede. Vi er nesten tom for våpen.
- Hva skjedde? - En al'kesh skjøt nettopp en av sine egne.
Bra jobbet, sersjant. Sikt på den andre al'keshen, fyr når du er klar.
Mottatt, sir.
Dr Jackson, dette er general Hammond. Hører du meg?
General, det er meg.
- Godt å høre stemmen din, sir. - Takk det samme. Går det bra med deg?
- Det går bra med oss? - Bruker vi ringene til å komme ombord?
Gjør klar. Lås opp systemet.
Gliderene retretterte nok til et moderskip i nærheten,
vi må komme oss ut herifra. Lås opp systemet.
Alt er i orden, sir.
Hva skal du gjøre med meg?
Jeg er ikke sikker.
Daniel, hva enn som skjer, så vil jeg at du skal vite...
Vi klarte å få skjoldene og hyperromsmotoren i orden,
men det var betydelige skader på skipet.
Jeg ville ikke anbefalt en lang reise i hyperrommet.
Vi må vende tilbake til jorden.
Hvor lenge til skipet er klart igjen?
Vanskelig å si.
Bra jobbet, doktor, både her og på al'keshen.
Takk, sir.
Hikken er borte?
Jeg la ikke en gang merke til det. Jeg hadde det vel for gøy.
Sikkerhetslag til nivå fire. Fangen har unnsluppet.
Ringrommet.
- Status? - Sikkerhetslag en svarer ikke.
Ringene på nivå fire ble nettopp aktivert.
General Hammond, SG-3 ble nettopp transportert hit. Hun var på al'keshen.
- Sikt på motorene. - Bakre motorer i sikte.
Målet er...
- Det er borte, sir. - Kan vi spore den?
Nei, sir. Skannerne våre blir forvrengt.
Hun er flink.